ПОДОЛАННЯ СТРУКТУРНИХ ДИСПРОПОРЦІЙ В КОНТЕКСТІ ПОВОЄННОГО ВІДНОВЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ УКРАЇНИ - Соколова, О. М. (Підприємництво і торгівля, 2023)
Стаття присвячена структурним диспропорціям, які сформувались в процесі реформування економіки України і привели до передчасної деіндустріалізації, техніко-технологічного відставання, зробили країну надзвичайно уразливою перед зовнішніми загрозами. Показано винятково важливе значення структури економіки та секторальних пропорцій для стійкого розвитку країни як у мирний, так і у воєнний період. Охарактеризовано економічний розвиток України у мирний період як нестабільний та перманентно-кризовий. Економічні кризи були спричинені внутрішніми і зовнішніми факторами, політичною нестабільністю. Скорочення ВВП було більш глибоким порівняно з країнами Східної Європи, а відновлювальне економічне зростання базувалось на підтриманні урядом експортно-орієнтованих галузей та носило нестійкий характер. Водночас відбувалась деформація структури економіки у бік домінування сировинних галузей та первинної обробки видів діяльності. Воєнна агресія Російської Федерації проти суверенної України, активні бойові дії, масштабні руйнування виробничого капіталу та інфраструктури ще більш викрили секторальні диспропорції в економічній структурі. Встановлено, що у структурі ВВП України найбільшу частку займає третинний сектор, що в цілому відповідає загальносвітовій тенденції терціаризації. Наголошено, що справжня терціарізація відбувається в промислово розвинених країнах, а надмірне зростання сектора послуг в країнах з трансформаційною економікою, таких як Україна, несе загрози передчасної деіндустріалізації. Звернуто увагу, що вторинний сектор економіки України демонструє тенденцію до скорочення у структурі ВВП, а у 2022 р. зазнав найбільшого скорочення внаслідок падіння обсягів промислового виробництва на 30,6%. Висвітлено структурні диспропорції у технологічній структурі, експорту та імпорту України, що особливо проявились під час війни. Звернуто увагу, що повоєнне відновлення не слід здійснювати подовженням довоєнних підходів до управління структурою економіки. Обґрунтовано, що повоєнне відновлення економіки України слід розглядати як «вікно можливостей» для здійснення структурної модернізації та розбудови сучасної індустріально-технологічної країни.