ЗАРУБІЖНИЙ ДОСВІД ФОРМУВАННЯ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОГО КАПІТАЛУ ПІДПРИЄМСТВ СФЕРИ IT-ПОСЛУГ - Патер, Л.М. (Підприємництво і торгівля, 2025)
В умовах глобальної конкуренції, високої динаміки ринку та швидкоплинності технологічних змін ефективне управління інтелектуальними ресурсами визначає здатність IT-компаній не лише зберігати конкурентні переваги, а й формувати нові моделі вартості. У статті розглядається зарубіжний досвід формування та розвитку інтелектуального капіталу в ІТ-компаніях, зосереджуючись на практиці США, країн ЄС, Японії, Південної Кореї, Ізраїлю та скандинавських країн. Метою дослідження є визначення ефективних інструментів управління інтелектуальним капіталом у міжнародному контексті та розробка практичних рекомендацій щодо їх адаптації до умов економіки України. Методологічною основою дослідження є загальнонаукові методи: аналіз, синтез, логічний, історичний та порівняльний. У статті детально описано структуру інтелектуального капіталу (людський, структурний та клієнтський капітал), а також механізми його формування через управління знаннями, розвиток персоналу, інноваційну корпоративну культуру та інтеграцію цифрових технологій. Розглянуто приклади впровадження сучасних інструментів управління: CRM-системи для підтримки клієнтського капіталу, HR-аналітика для оптимізації компетенцій персоналу, інтранет-платформи для обміну знаннями, а також системи показників інтелектуальної власності, що вбудовані в стратегічне управління. Значний аналітичний акцент робиться на японській моделі створення знань, яка ефективно функціонує в умовах високих інновацій. Запропоновано шляхи її адаптації в українських реаліях через створення міжфункціональних команд, розвиток структур досліджень та розробок та підтримку внутрішніх проектів. Також проаналізовано досвід підтримки ІТ-бізнесу на державному рівні в Південній Кореї, Ізраїлі та Північній Європі шляхом створення технопарків, акселераторів та кластерних об’єднань. У контексті трансформації української економіки до інноваційної моделі пропонується адаптувати зарубіжні практики формування інтелектуального капіталу шляхом розвитку регіональних ІТ-кластерів, поглиблення співпраці з університетами та муніципальними ініціативами. Впровадження цих підходів дозволить підвищити ефективність використання людського потенціалу, сформувати культуру обміну знаннями та посилити глобальну конкурентоспроможність українських ІТ-компаній.