МЕТОДОЛОГІЧНІ ОСНОВИ СИСТЕМНОГО УПРАВЛІННЯ В ІНДУСТРІЇ ГОСТИННОСТІ - Мізюк, Б. М.; Миронов, Ю. Б. (Індустрія туризму і гостинності в Центральній та Східній Європі, 2022)
Побудова сучасної конкурентоспроможної економічної системи сфери обслуговування в Україні потребує активізації управлінської та інвестиційної діяльності на засадах інноваційності. За умов інтенсифікації процесів інтеграції України в європейську спільноту виникає необхідність зміни орієнтирів і трансформаційних чинників розвитку індустрії гостинності. Прояв об’єктивних кризових тенденцій у галузі туризму та готельно-ресторанному бізнесі свідчить про необхідність системного підходу до організації та регулювання в цій сфері. Розглядаючи тенденції та перспективи розвитку сфери гостинності в Україні можна констатувати, що не зважаючи на значну кількість проблем та кризових явищ сфера гостинності володіє суттєвим резервом для розвитку. Для того, щоб його використати, треба привести в динамічний стан весь наявний потенціал. А це потребує зміни існуючої парадигми управління, характерної для попередніх часів і переходу до нової системи парадигми, яка б послужила основою системи управління суб’єктами та об’єктами сфери гостинності та ефективного використання наявного ресурсу. Мова йде про перехід до нової системи поглядів на діяльність підприємств індустрії гостинності з позицій теоретичних положень теорії систем, теорії організації, системного та ситуаційного підходів та аналізу, економічної теорії, соціальної психології, інформатики та комп’ютерних технологій. Необхідність швидкого прискорення змін щодо підвищення ефективності рівня обслуговування в індустрії гостинності неодмінно вимагає удосконалення сучасної системи управління як у туристичній сфері, так і у готельно-ресторанному обслуговуванні закордонних і вітчизняних гостей. Цього можна досягнути лише при умові зміни усталеної ще в часах планово-адміністративної системи управління в сфері обслуговування та переході до нової ринкової парадигми управління на засадах, що базуються на системному та ситуаційному підходах. Тому мета статті полягає у розкритті основних напрямків переформатування існуючої парадигми управління на нову модель системного управління.