ФОРМУВАННЯ ОРГАНІЗАЦІЙНО-ЕКОНОМІЧНОГО МЕХАНІЗМУ ІНВЕСТУВАННЯ СТАРТАПІВ - Бабіцький, Р.В.; Огренич, Д.Ф. (Підприємництво і торгівля, 2024)
Предметом дослідження є теоретичні положення та існуючі підходи до формування механізму інвестування стартапів. Метою статті є сформувати організаційно-економічний механізм інвестування стартапів на основі критичного аналізу сучасних поглядів та розгляду його сутності.. У статті показано Основним завданням формування механізму управління є визначення його мети, об’єкта та суб’єкта. Метою інвестування з точки зору стартапів є забезпечення фінансових ресурсів для розвитку та росту підприємства на перших етапах його існування. Суб’єктами діяльності щодо інвестування в стартапи є суб’єкти внутрішнього середовища стартапів (підприємці, менеджери, персонал) та зовнішнього середовища (ангельські інвестори, венчурні інвестори (венчурні фонди), корпоративні інвестори, інкубатори та акселератори, краудфандинг-платформи, фонди прямих інвестицій, державні та міжнародні інвестиційні органи), які взаємодіють між собою в процесі витрачання/залучення всіх видів ресурсів, які були вкладені у бізнес, заснований на інноваціях, з метою розширеного відтворення його інтелектуального капіталу. Систематизовано існуючі підходи до визначення складу принципів та функцій управління інвестуванням в стартапи. Сформовано алгоритм прийняття рішень щодо інвестування в стартапи, який будується на основі певної послідовності прийняття рішень за одинадцятьма ключовими питаннями та здійсненні десяти видів ключових дій. Вихідними даними для початку використання алгоритму є наявність групи людей, які мають сформовану інноваційну бізнес-ідею. Всі суб’єкти-стейкхолдери процесу інвестування в ході взаємодії або приймають якісь рішення або здійснюють дії. Ключовими є саме рішення, послідовність яких і повинна сформувати певний алгоритм. Рішення, які приймаються в ході взаємодії стейкхолдерами мають завжди вхід і два можливі виходи (наслідки) – позитивний та негативний. Алгоритм має циклічний характер. Але на чотирьох етапах прийняття рішень стейкхолдери можуть вийти із процесу прийняття рішень щодо інвестування в стартап. На трьох етапах алгоритму інвестування можливим наслідком позитивного рішення виступає безпосередньо інвестування (ангельське, первинне, вторинне).